Text: Simontax och Incubator
Text hämtad från www.Undertexter.se
Han är här.
Jag har bara läst om det. Jag vet att det är oerhört sällsynt.
Så han känner inget och kan inte beröra?
Han känner av normal beröring och tryck, men kroppen har inga smärtförnimmelser.
CIPA är ett mycket farligt tillstånd. Han kan bita av sig tungan ovetande.
Han kan bryta ett ben och leka vidare. Varm mat måste kollas innan han äter.
Naturligtvis.
Man kollar varje timme efter sår och bulor, inte bara på armarna och benen-
-utan på hela kroppen, även inne i munnen.
Det är mycket viktigt. Martin känner inte när nåt gör ont.
Hej du.
Jag köpte en ny cykel till min brorsons födelsedag, men han gillar inte färgen.
Fattar du det? Jag skulle just kasta bort den när jag såg dig och tänkte:
"Där är en kille som nog skulle gilla en ny cykel." Har jag rätt?
Den är i min lastbil. Vill du titta?
Gillar du rött?
Det är svårt och utmattande. Jag har redan haft två assistenter.
Oroa er inte, mrs Bristol. Vad ni än behöver, så är jag här.
- Vill ni träffa honom nu? - Ja, tack.
Martin!
Var inte rädd. Den har ingen känsel.
Det gör inte ont.
Nej!
Det är över snart.
FEM ÅR SENARE
Roligt att träffa dig.
Hur går det för dig?
Bra.
Du har varit här en gång förut.
Du var ungefär så stor. Minns du?
Inte riktigt.
Är det där allt?
- Ja. - Bra.
- Hur länge ska jag låna ut mitt rum? - Bara tills pappa byggt om lyan.
Då är jag på universitetet.
- De är här! - Kom ihåg, lugn och omtänksam.
Nej... Wendy.
- Hej. - Hon är ensamma barnet.
- Hej! Tycker du om möss? - Nej.
- Ormar då? - Nej.
- Jag kan hjula. Vill du se? - O, Allison, får jag se på dig.
- Flytta på dig, mamma. - Du berättade inte hur söt hon är.
- Min sida av släkten. - Du är säkert hungrig.
- Inte så värst. - Såja, Randy. - Hunden är överallt.
Stig på.
- Vill du ha hjälp, pappa? - Ja, tack.
Mamma, pappa behöver hjälp.
- Går du upp kl. 4 på morgonen? - När jag tränar.
Kan du inte köra med löpband? Pappa hänger skjortor på sitt.
- Wendy! - Jag distanslöper.
Det här är mitt rum, eller var mitt rum.
Du sover här tills Jonathan gjort färdigt lyan.
Det var inte nödvändigt.
Whiskers, hur kom du ut? Stygga pojke.
Vi äter kvällsmat om några minuter.
Behöver du nåt, så bara ropa. Det här är ditt hem också nu.
Hon tar det verkligen hårt.
Vad trodde du? Hela hennes liv vändes upp och ner i ett slag.
- Ska du redan gå, Melissa? - Ja.
Kan du ta mitt skift i morgon?
- Jag har en tenta. - Jag måste med Jesse till doktorn igen.
- Men Danielle då? - Jag har redan frågat henne.
- Kör i vind. - Tack, raring.
Hallå, du står i vägen för min bil.
Nej, vänta! Nej, snälla!
Vad gör du? Är du tokig?
Nej! Hjälp!
Snälla! Hjälp!
Hjälp!
- Hjälp! - Det tjänar inget till.
Vem är det?
Hallå?
- Vi kommer att dö härnere. - Nej! Vi ska ta oss härifrån!
Vilken dag är det?
Nyfikenheten dödade katten.
- Gick det bra? - Jag tror det.
- De skulle inte bromsa för påven här. - Ja, det märks.
- Du blöder. Vill du tvätta dig därinne? - Det är inget.
- Är verkligen allt väl? - Det är bara benet.
- Ska jag köra dig hem? - Nej, det behövs inte.
- Lätt gjort, bara några kilometer bort. - Hur vet du det?
- Liten stad. Kom nu, vi är ju grannar. - Några kilometer? Knappast grannar.
Det är närmsta granne här i trakten.
- Då så. - Bra, strax tillbaka.
- Jag tror att jag går i stället. - Är du rädd?
- Jag är inte rädd. - Fint.
Hoppa på då.
- Vad heter du? - Allison.
- William. - Sakta ner.
Jag har aldrig suttit på en sån här.
Efter olyckan sa doktorn att jag aldrig skulle köra igen.
Jag skojade.
- Var kommer du från? - Chicago.
Jag var där en gång. Vad för dig till den här hålan?
Jag ska bo hos min farbror.
Problem med föräldrarna? Familjen?
- Ja. - Jaså, du också?
Vadå för problem?
De är döda.
- Oj, jag är ledsen. - Jag också.
Tack för skjutsen.
Behåll den. Du behöver den.
Fortfarande inga spår efter studenten Melissa Barnes som senast sågs-
-lämna sitt arbete...
- Hur var springturen? - Intressant.
Melissa, jag tror... att min hand lossnar.
Han kommer. Var tyst. Vi ska ta oss ut härifrån.
När ungtjurar leds till slakt känner de stanken av fruktan och blod-
-och drabbas av panik.
Ibland måste vi såga av bakbenen, för att de inte skulle kunna springa.
Nej... Nej, snälla.
Nej. Å, Gud!
Håll henne stilla!
Kom tillbaka!
Det är lugnt. Allt under kontroll.
Jag kom visst i rättan tid.
När nåt inte kan användas längre gör man sig av med det.
Kvar fortfarande?
- Vi ses sen. Hej då. - Hej då.
- Är det säkert att du klarar dig? - Ja, lika bra att det blir överstökat.
Hon klarar sig fint.
Nervös?
Tror du de har ett bra löparlag?
- Hoppas inte på för mycket. - Nej, visst inte.
- Vad är det för ställe? - Sutterfabriken, stängd sen åratal.
Jag såg nån där igår när jag joggade. En pojke.
- En pojke? - Jag tror det.
Nog bara ungar som vandaliserar. Håll dig borta därifrån-
-och jogga på landsvägen. - Ja, och bli påkörd av en lastbil.
Stället är ett råttbo. Det borde exproprieras.
- Bor det nån där? - Ja, han håller sig för sig själv.
- Känner du honom. - Vi är i samma ålder.
Han gick aldrig i skolan. Hans pappa fick honom att jobba där dygnet runt.
Det var en slakterifabrik, tills de inte hade råd att modernisera utrustningen.
Jag saknar då inte lukten.
Jag hämtar dig halv tre.
Tystnaden är ett ljud... utan fruktan...
...ingen smärta...
...ljudet av frid.
Jag avundas ditt stilla lugn.
Vägen till frälsning börjar med förlåtelse...
...syndaförlåtelse.
Du är mitt vittne.
Vad sa jag? Inte röra, eller hur?
Ja, bultarna är borta.
17,50 dollar.
- Får jag vara skyldig 50 cent? - Javisst.
Tack, Eddie.
- Jonathan, hur går det med utbyggnaden? - Det går bra.
- Du har visst tagit betongspik? - Tusan också.
Bara hejaklacksledare, om du inte kan göra mål.
- Bara det? - Inte mycket tjejsport här.
Vår hejaklack vann för bästa program vid delstatsfinalen i fjol.
- Kom igen! - Ja!
- Färdiga? - Vi skakar loss, vi ropar: PHS!
Vi skakar loss, vi ropar: PHS!
Vi skakar loss, vi ropar...
Är du inte rädd att den faller ner och krossar dig?
- Hur är det med benet? - Bättre.
Är det här vad du gör...lagar bilar?
Enligt yrkesvägledaren hade jag anlag för att bli läkare eller bilmekaniker.
Jag tål inte se blod, så...
Jag vill inte störa dig, så...
Du?
- Ja? - Är du upptagen sen?
Jag tänkte gå hem och stirra i taket tills jag somnade. Hurså?
Jag undrade...om du kanske ville...
Billy!
Ursäkta mig.
Billy! Härinne.
- Jesus. - Gud.
Jag tappade den jävla fjärren.
- Försiktigt! Å, herregud! - Rena dödvikten.
Jag är inte död än.
- Kan jag hjälpa till? - Lyft bara upp mig.
- Håll bara i hans stol. - Kom igen, sätt mig i stolen.
- Just så. - Här.
- Du kunde ha gjort dig illa. - Vad menar du med kunde?
Tack.
Farsan, det här är Allison. Allison, det här är min farsa.
- Hon är från Chicago. - Chicago? Jag hatar det stället.
Du är åtminstone inte bög?
Han är för det mesta ensam på rummet och gör Gud vet vad.
- Det ska du säga. - Det är det enda jag har kvar.
Jag ska nog gå.
- Nej, stanna. - Det är sent, jag måste hem.
Normalt är han inte så här. Han brukar vara mycket värre.
Du kanske ska ge honom hjälmen.
Hej då.
- Vad fan är det med dig? - Fattar hon inte skoj?
Kom igen, släng hit cigaretterna.
Vadå...vad ska jag göra?
Vad heter du?
Hallå? Snälla, svara mig!
Om de inte känner nåt, så känner de ingen rädsla.
Men om de inte känner rädsla...
-...varför flyr de då? - Släpp mig!
Allt rent?
Kom hit.
Vad gör du?
Ge mig armen.
Låt bli! Spring!
Han förstår inte fattar du väl? Sluta. Sluta!
Hans samvete är rent.
- Du är galen! - Är ditt?
Släpp mig! Du är helgalen! Släpp mig!
Herregud.
- Var har du varit? - Ursäkta.
- Ursäkta? - Jonathan.
- Sa vi inte halv tre? - Jag gick tidigt.
- Vi började bli oroliga. - Jag bad om ursäkt.
- Det får inte bli en vana. Eller hur? - Javisst.
- Har du varit i Paris? - Ja, några gånger.
- Du har varit på så häftiga platser. - Pappa gjorde affärsresorna-
-till familjesemestrar. Det var han bra på.
- Jag har aldrig varit nånstans. - Du kanske åker till Chicago med mig.
- I morgon? - Nej.
Hej på er. - Wendy.
- Får jag låna din kamera? - Ja, det är några bilder kvar.
Du kan knäppa färdigt rullen.
- Kan vi åka till Frankrike? - Visst, jag kan sälja några aktier.
- Det var det jag sa. - Vad sägs om Pittsburgh?
- Hur länge ska jag låna ut mitt rum? - Inte mycket längre.
- Behöver inte Whiskers en större bur? - Buren är jättebra.
Tror du Allison är lycklig här?
- Det hoppas jag. - Jag tror inte hon gillar mig.
- Hur kan nån inte gilla dig? - Jag vet.
Visst.
Du vet, jag är...jag känner nåt. Jag känner mig lite hungrig.
- Nej! - Jag behöver en kuddmacka.
Hej.
Kan du prata?
Jag kan hjälpa dig.
Du måste hjälpa mig komma loss först.
Snälla...hjälp mig.
Jag har gjort allt du bad om.
Du kan få det att sluta.
Helvete också!
Nu kan de inte lita på dig.
Du måste gottgöra dem på nåt sätt.
De utnyttjar sårbarhet och svaghet.
Begrav det!
Ugnen behöver skuras.
Du var orsaken till det här.
- Var duktig nu, raring. - Javisst.
Nej, Whiskers.
Teorierna om vår känslomässiga utveckling har bildat två skolor.
Antingen är vi resultatet av arvsanlag, disponerade för vissa beteendemönster-
-eller också produkter av vår omgivning.
Biologer tror att generna vi ärvt är de som bestämmer utvecklingen.
Motståndare hävdar att vår personlighet påverkas av det vi ser och hör varje dag.
Med andra ord, ett barn som uppfostras i en kärleksfull omgivning-
-kommer att reagera annorlunda än ett barn som uppfostras av hat.
Våra barn är i grund och botten en spegel av oss själva.
Vår tro, ideologier, vårt samvete...
...läraren till eleven - kom. Vilket leder in oss på psykoterapi...
...den psykoanalytiska teorin om personligheten. Det är med på provet.
- Behöver du skjuts? - Jag vet inte.
Hoppa in. Försök att ha lite roligt.
- Ska du öppna ett eget apotek? - Jag har huvudvärk.
- Jag måste hem i tid. - Lugnt. Du är tillbaka på måndag.
Jag reparerade den del för del. Jag vill öppna ett eget bilplåtslageri.
Varför gör du inte det då?
Farsan klarar sig inte så bra ensam.
- Hur långt springer du? - 8-9 kilometer.
- Jag skulle få en hjärtattack. - De här ger dig en hjärtattack.
- Du äter aldrig skräpmat, va? - Jag ligger inte i träning just nu.
Inte jag heller.
Har du några syskon?
Det är bara jag och farsan. Mamma dog av lunginflammation.
Har han alltid varit...?
Han jobbade i byggbranschen.
Han tappade känseln i benen i en olycka. I Chicago faktiskt.
Min far ville alltid ha en pojke.
Han var en sprinterstjärna...
...och sumpade chansen att komma med i OS - 76.
Han försökte rätta till det misstaget genom mig.
De var på väg hem från en middag...
...och en stadsjeep körde mot rött.
Det är lustigt hur allt kan förändras på ett ögonblick.
En främling kan komma förbi och i en handvändning...
...förstöra allting.
Bor du med din farbror nu?
Jag har en mormor i New York, men hon har agorafobi-
-rena skräckuppvisningen.
Det var hon eller min farbror.
Du önskar väl att du åkt till New York?
Jag hatar New York.
Ut ur bilen, Allison. Du hörde vad jag sa!
- Jag går ingenstans. - Lägg av.
Håll käften!
- Vad gör du? - Kör hem dig.
Allison!
Din mor och far jobbade hårt så att du kunde bli nån.
- Du ska inte få förstöra livet. - Du känner honom inte ens.
Bättre än dig. Om din far var här...
Sport, skolan - hela grejen. Det var fars dröm, inte min.
- Jag ville aldrig ha nåt av det. - Vill du gå på socialbidrag?
Tror du att jag ville flytta hit? Tror du att jag ville bo med dig?
Min bror och jag lovade varandra en sak för länge sen:
Skulle nåt hända oss skulle vi ta hand om varandras barn.
Det är inget man förväntar sig att behöva hålla...
...men jag tänker hålla mitt ord. Men det är ditt liv.
Vill du försöka själv - varsågod.
- Vill du att jag går ut? - Jag vill att du tar ett beslut.
Vi gör saker som jag vill ett tag...
...så länge vi förstår varandra.
Nej...
Nej!
Jag har inte gjort nåt! Snälla...!
- Gör som jag visade dig. - Varför gör ni det här?
Vad skrämmande när det är vår ägodel!
- Nej, sluta! - Håll fast henne.
- Gör det! - Snälla...!
Jag tror att du är hjärtlös.
Kom igen. Jag är inte rädd för dig längre.
Det här är mitt hus. Jag tänker inte bli som du - fördömd.
Jag åtgärdar det du förstörde! Återvänd till helvetet där du hör hemma.
Det här är mitt hus!
- Min far litade på mig. - Jonathan kommer också att göra det.
- Det är inte dig han inte litar på. - Jag kan ta vara på mig själv.
Jag vet. Han försöker bara se efter dig. Snälla.
Vad har han emot William?
Vi har känt Billy sen han var liten.
- Han har haft mycket problem i livet. - Det är inte hans fel.
Det är bra att han tar hand om sin far-
-speciellt efter det som hände med hans mor.
- Hon gjorde det mot sig själv. - Ingen ger sig själv lunginflammation.
Hon dog inte av det.
Billys mor... Tog livet av sig.
- Va? - Hon hängde sig i garaget.
Det var Billy som hittade henne.
Han tog det väldigt hårt.
Han åt alla möjliga mediciner. Han har inte haft det lätt.
Jonathan är nog rädd att han är instabil. Och hans far...
- Vart ska du? - Jag måste rensa huvudet.
- Vill du leka en lek, Allison? - Senare kanske.
Vart ska du?
Hallå?
Nej, vänta!
Hallå?
Är allt väl?
Vänta!
Är allt bra?
Har du råkat illa ut?
Vad gör du här nere?
Är du här inne?
Herregud...
FLICKA FÖRSVUNNEN
FÖRSVUNNEN UTAN ETT SPÅR
BORTRÖVAD POJKE VID NAMN MARTIN SAKNAS FORTFARANDE
Martin...
Var är du?
Vänta! Kom tillbaka.
Jag ska inte skada dig. Jag vill hjälpa dig.
Heter du Martin?
Följ med mig. Du kan inte stanna här. Det är inte säkert.
Vad är det? Du behöver inte vara rädd.
- Du kan lita på mig. - Du borde inte vara här nere.
Nej! Nej!
Nej!
Bra jobbat.
Hon mår säkert bra. Hon lättar på trycket.
Man kan inte bestämma över en 17-åring.
- Inte än. - Jag har inga syskon för pappa är lat.
Och nu har han jagat bort henne med.
Bra jobbat, pappa.
- Hon kom aldrig hem igår. - Jag vet.
- Vart ska du? - Jag ska leta reda på henne.
- Jag måste prata med Allison. - Hon är inte här.
- Det är viktigt. - Vi trodde att hon var med dig.
- Nej. Har hon varit borta hela natten? - Sen igår.
Det här är ditt fel.
- Sluta! Jonathan! - Håll dig borta från henne!
- Jonathan! - Du duger ingenting till som farsgubben.
- Håll dig borta från min brorsdotter! - Sätt dig upp. Är allt väl?
Snälla...
Om de inte känner nåt, så känner de ingen rädsla.
Men känner de inte rädsla...
...varför flyr de då?
Är det nån hemma?
Snälla, sluta...!
- Sutter! - Farbror J!
Hallå?
Vem där?
Det är Jonathan Miller. Jag letar efter min brorsdotter.
Hon kom inte hem igår kväll. Jag har letat överallt efter henne.
- Har du sett till henne? - Nej.
Bor det en pojke här?
- Hon sa att hon såg en pojke här. - Försvinn från min egendom.
- Får jag komma in en stund? - Jag är upptagen.
Ett ögonblick.
- Farbror J! - Allison?
Farbror J!
- Vad har du gjort? - Ni tjejer...
...ni kan aldrig hålla käften!
Nej!
Nej...!
Nej!
Låt mig vara!
Hallå?
Allison?
Mr Miller?
Hallå?
Allison?
Herregud! Martin!
Hjälp mig!
Öppna dörren! Skynda dig!
Kom tillbaka! Hjälp!
Släpp ut mig, Martin!
Allison?
Hallå?
Allison!
Kan hon...? Allison?!
- Jag kan inte höra dig. - Öppna dörren, William!
- Det är låst. - Skynda dig!
Kedjan börjar lossna!
Vänd dig om, snälla!
Vänd dig om!
Jag ska få ut dig härifrån.
Den lossnade.
Sluta!
Nej...
Glöm det.
Låt mig vara!
Jag bryr mig inte! Låt dem få reda på det.
Glöm det. Jag tänker inte göra det.
Låt honom vara. Han har inte gjort nåt!
Nej, jag behöver honom. Vem ska hjälpa mig att städa upp?
Du vet att jag inte klarar av det. Nej, nej, nej...!
Håll käften!
Herregud! Du är inte bättre än han var!
Du lovade. Jag gjorde allting du sa.
Du vinner.
Du har fel. Han skulle aldrig våga.
Titta inte på mig så.
Man frågar inte varför. Man bara gör det.
Det är så det är.
Är du skyldig mig...
...ska jag skaffa ögon i nacken?
De övergav dig.
Vad skulle du vara utan mig?
Känner du dig skyldig? Det behöver du inte göra.
Ett barn ska inte behöva känna skuld.
Du...
...känner ingenting, va?
Skuld, smärta, ånger. Ingenting? Gör du?!
Vem är du att döma mig?!
Du har ingen själ att frälsa...
...eller hur?
Försök inte med nåt när jag är borta.
De håller koll.
Herregud. Vad har han gjort?
Jag ska ta dig härifrån. Jag är ledsen.
Mår du bra?
Kom igen.
Allt är bra, jag lovar.
Jag orkar inte bära dig.
Är du rädd för den här saken?
Ser du? Det är ingenting.
- När kommer de hem? - Snart.
Äntligen.
Ja?
- Spring, Wendy! - Mamma!
- Spring, Wendy!
- Snälla, sluta! - Jag måste.
Vi är nästan framme.
Jonathan...
Nej...
Allting kommer att ordna sig.
Okej? Jag ska få hem dig.
Randy...
Det ordnar sig.
Snälla, skada inte mina djur.
Nej.
Åt från min hand...
...och litade på mig...
...till och med i slutet.
...ovillkorligt. Och han skapade mig!
Mamma!
Jag ställer allt till rätta. Så pass mycket är jag skyldig dem.
Med var och en...
...blir synder förlåtna. Jag kan inte låta det hända igen...
...inte som jag är.
Du förstår, va? Inte som den pojken - värdelös.
Karen!
Karen.
Låt honom inte ta henne.
Jag kan inte sluta nu.
Det finns så mycket att göra. Följ med mig.
Snälla, följ med mig. Hjälp mig att frälsa mig själv!
Släpp henne, din jävla galning!
Det gör det.
Jag är ledsen.
Allting är bra. Det är bara jag.
- Var är mamma? - På nedervåningen.
- Jag vill att du stannar här. - Varför då?
- Gör som jag säger. - Lämna mig inte!
Det ska jag inte. Stanna här.
Martin!
- 112. Vad är ert nödläge? - Ja, hallå?
Allison?
Pojke!
Jag förstår varför de flydde nu...
...till och med ett dumt djur...
...vet när det har blivit bedraget.
Känner du dig bedragen?
Nej.
Det var därför du stannade kvar. För du visste vad som skulle hända!
Du...
...flydde aldrig.
Min pojke.
Tack.
- Vi hittade fyra kroppar. - Vet ni vad som orsakade det?
Svårt att säga... Spisen var på och en cigarett var inte släckt.
De kom nog inte ut...
...försökte att ringa efter hjälp men lågorna tog kål på dem.
Ja.
Billy?
Billy...
Missa inte scenerna efter eftertexten.
Text: Simontax och Incubator
Text hämtad från www.Undertexter.se
FEM ÅR SENARE
Hallå?
Är det nån här?
Kan du hjälpa mig?